Ager-Padderok,
Field Horsetail,
Põldosi,
Peltokorte,
Heermoes,
Klóelfting,
Tiruma kosa,
Dirvinis asiuklis,
Åkersnelle,
Skrzyp polny,
Хвощ полевой,
Acker-Schachtelhalm,
(Bildmaterial från Biopix.dk.)
Som medicinalväxt är åkerfräken ett gammalt universalmedel. Den är också ett av våra äldsta polermedel för tenn och silver då åkerfräken innehåller mycket kiselsyra. Lägger man den i vatten några dagar får man ett växtskyddsmedel som anses skydda för svampangrepp. Vid växtfärgning ger åkerfräken en kraftigt gul färg. Av växten kan också beredas ett slags örtte. I alla dessa användningsområden är det de gröna sommarskotten som används.
Retzius skriver i Flora Oeconomica Sveciae (1806) om åkerfräken: " I wattensjuka ängar och åkrar är detta et elakt ogräs, hälst det kryper wida kring med sine långa rötter, och då dessa dels gå djupt, dels ökas af sönderslitne rötter, står det näppeligen at utrota utan genom tilräckelig och wäl underhållen dikning, hwarigenom bottensyran aldeles uttappas"
Se även fräken-arter.